I tidigare avsnitt:
Nån från "Midnight Special" var där. Jag blev petad.
Det är inte ditt fel. Gud hatar familjen Hobbs. Så är det bara.
- Vem kan ge oss jobb? - Richard Pryor kör på torsdag.
Jag kan peta honom om jag kan få in ett par riktiga "proffs".
Jag stod på den listan varje vecka. Och nu?
Nu får jag stora scenen, så länge det är strax före stängning.
Låt mig hjälpa dig. Hitta en röst som kvinnor kan relatera till.
Jag får också plats. Låt mig bevisa det.
När du är redo.
Vad duktig du var i går kväll.
Jag ville bara här. Det var ju bara en jävla kväll.
Jag klev in när mitt ex blev avsugen. Det var också en jävla kväll.
Det borde väl finnas en rangordning baserad på arbetad tid?
Ja, det finns en rangordning. Först kommer jag, sen ni.
Ursäkta. Jag söker Teddy.
- Uppträder ägaren? - När det blir luckor i schemat.
- Varför sjunger han? - Han fick slut på skämt.
Gillar ni imitationer?
Då lär ni bli imponerade av nästa kille.
En applåd för... Billy Quandt!
Vet du vad ni är? Alkemister.
Ni skapar njutning av lidande.
Det är en fantastisk gåva, min vän.
Varför gratis mat, undrar du.
För på King Theodore's är komikern kung.
Låt inte kronan lura dig. Jag jobbar bara här.
Visst, jag kan sjunga rent, men det är ni som är rockstjärnorna.
Det är ni som öppnar dörren. Jag håller bara nyckeln.
Hur är buffén borta på Goldie's?
Du vet, syltlök, citronskal, isbitar... Det vanliga.
Det var tråkigt att höra.
Ta för dig. Smaka på räkorna.
De är kokospanerade.
Den amerikanska drömmen är ju att ha huset fullt med mexikaner.
Ditt stora hus, din stora bil,
och din stora pool är inte fulländade utan en massa mexikaner,
som städar och putsar hela tiden,
och som säger: "Är det bra så, mister?"
Och tänk på det här. Vi städar inne i huset. Vi städar utanför huset.
Vi bygger det jävla huset.
Vi är det här landets ryggrad.
Det är därför vi säger: "Mi casa es su casa." Vi är ironiska.
Och det optimala är ju att ha en mexikanska som tar hand om barnen.
Vill du ha en mexikansk barnflicka?
Har du redan en? Är hon bra? Gammal?
De är bäst. Man vill ha en gammal barnflicka.
De har inte bråttom nånstans. De ska inte på dejt.
Det enda de gör är att koncentrera sig på ens barn.
Just nu sitter det en åttaårig liten pojke i Tijuana.
Mormor läser en bok för honom. Mamma steker en quesadilla.
Pappa trimmar häcken i trädgården.
Han lever den amerikanska drömmen utan att ens veta om det.
Poolen var formad som en halvmåne. Jag sätter mitt ena öra på det.
Poolen på Pines var för fan oval.
Jag tillbringade åtta somrar där.
Du kan sätta ditt öra på det eftersom du ändå inte lyssnar.
Okej, Judy. Jag lyssnar. Måla upp en bild för mig.
- Catskills, 1956. - Okej, visst.
Jag ser dig och du...
Du sitter i Sids knä, gravid i åttonde månaden med Mandy.
Du är utklädd till en aprikoskaka, för det var en sån där jävla kväll.
Du vet, en sån där maskerad. Vi sjöng och var utklädda till mat.
Jag var på smällen med Jake, men jag visste inte om det.
Och pooljäveln var oval.
- Har du sovit i dag? - Ingen fara.
Jag sprider ut mina åtta timmars skönhetssömn över minst en vecka.
Jag uppträdde klockan tre i morse på Flamingo.
Sen satte jag mig i bilen och körde hit på fyra timmar. Strunt samma.
Det är min grej nu. Jag går på Las Vegas-tid.
Jag vaknar ett på morgonen, åker till jobbet klockan tre, kör 45 minuter,
promenerar till Sammys klubb och kör ett till gig.
Sen käkar jag frukost med glädjeflickorna.
Jag berättar hur jag ägde och de berättar hur de blev ägda.
- Showbiz. - Men det är inte alls som i L.A.
Humor tas bara på allvar vid kusten.
Dessutom... saknar jag dig.
- Hur är det med Jakey? - Han är flitig.
Men korkad.
Hur är det med Mandy?
Hon kommer att klara sig. Det gör de alltid.
Kom in.
Har du tid en sekund?
Jag gick igenom kvällens schema.
Jag stod med i går, men av nån anledning gör jag inte det nu.
- Edgar... - Jag går ut och tar min plats.
Förlåt att din namn föll bort, Edgar. Det blir så ibland.
Men nu kan du ju jobba mer på Teddys jävla kafeteria till komediklubb.
- Handlar det om det? - Nej, jag vill sticka dig en tröja,
men jag ville prata med dig om färgvalet.
Vad fan tror du att det handlar om?
Har jag varit otydlig?
Det var en kvart och lite mat.
Spela inte överraskad eller dum. Jag vet inte riktigt vad du försöker med.
Vill du gå över till Teddy? Varsågod.
- Kom igen, han hade ju räkor. - Jag förstår.
Det är väldigt gott med räkor.
Du hade aldrig gjort så här mot Carlin.
Carlin slappade inte på mitt kontor i en månad.
Carlin duschade inte i mitt handfat.
Carlin målade inte hela din jävla klubb gratis heller.
Därför står jag inte med i Bibeln.
Inte ens i de sexiga kapitlen.
Mina föräldrar dog i en bilolycka när jag var tio.
- Mer av den här skiten? - De körde in i ett träd.
Den övergången körde in i ett träd.
I dödsannonsen stod det att bilen låg under en gran,
vilket jag tyckte om, för det fick deras död att kännas lite julig.
Lustigt att alla har döden gemensamt, men ingen vet hur man pratar om den.
Särskilt inte med barn.
Folk sa till mig: "De är inte borta. De kommer alltid att finnas hos dig."
Det är väl fint, men ingen tänker på,
att jag en dag kommer att bli äldre och vilja ha sex.
Det var jobbigt för mig, för min mamma var väldigt kritisk.
Första gången jag hade sex hörde jag bara min döda mammas röst:
"På riktigt, Cassie? Ska du verkligen knulla honom så här?"
"Om du bara ligger där,
kommer han att tro att han pippar mig efter olyckan."
Jag beklagar förlusten.
Hennes mamma dog i november. Lymfom.
Det blir bättre.
Tack för de vänliga orden.
Du, Cass. Bra jobbat där uppe. Det var riktigt vasst.
Är du döv, eller? Såg du inte det där, Steve? Hon var ju usel.
Om jag hade min Derringer skulle jag återförena henne med föräldrarna nu.
- Sluta, Sam. - Han menar det inte. - Dra åt helvete, Steve.
Hur kan man sumpa huvudscenen så där?
Du förstörde för nästa tre komiker.
Det är en mick, inte en spade. Kolla in publiken.
Den är precis som dina föräldrar. Stendöd.
Döda närstående. Inte riktigt den guldgruva du trodde.
Jag jobbar på det.
Jag glömmer ofta att du är judinna. Sen säger du nåt roligt.
Ska jag vara mer som Judy Catskills där borta?
Med borsjtj som sprutar ur öronen medan jag skakar på pattarna?
När hon kör hem efter ett uppträdande,
följs hon i alla fall inte av ett begravningståg. Tänk på det.
Förlåt att jag avbryter, men jag såg dig på scen.
Du var otroligt modig och ärlig.
Tack.
Synd att hon inte kunde klämma in "rolig" där också.
Vad skulle jag göra?
Goldie har fler komiker än platser.
Ofta får man inte ens köra sitt gig förrän efter 01.
Det är inte inte orättvist.
Det är elfte budordet: Man uppträder inte på andra komediklubbar i L.A.
- Ledsen, men såna är reglerna. - Som man bäddar får man ligga.
Teddy har hur mycket plats som helst.
Man kan ringa nu och få gå på i morgon kväll, prick klockan nio.
Och den där buffén, alltså...
Vad betyder det? "Buffé"?
Om man är komiker får man gratis buffé.
- Vadå, som man får äta av? - Ja. Allt är jättegott.
Om vi kör hos Teddy två gånger i veckan...
Då får vi möjlighet att utvecklas, så när vi kommer hit...
- har vi förfinat våra nummer. - Och du har första tjing. Alltid.
Varför straffa oss för att vi vill äta?
Det var inte riktat mot dig. Jag frågar bara för att fråga.
Straffa er? Är det det som pågår här? Blir ni straffade?
- Sa jag "straffa"? - Ingen känner sig straffad.
Jag känner mig straffad.
Okej. Vi tar en titt på näringskedjan igen.
Högst upp har vi Pryor och Prinze. De går vart de vill. De förtjänar det.
Jag skiter fullständigt i amatörer.
Men komiker som du, du, du,
och i viss mån du, de oslipade diamanterna, som jag lägger tid på,
och som jag har slipat?
Det är såna otacksamma jävlar som jag kanske blir irriterad på,
om de går och jobbar hos mina "konkurrenter".
Den här klubben är den enda ingången till Carson.
Hans killar kommer hit, inte till Teddy.
Mitch kommer hit.
Tror ni att jag bjuder honom på dricka och mat och tar hans skit,
för att han ska få se er "bli straffade" inför en fullsatt lokal?
Vi är väldigt tacksamma, Goldie.
Men fler klubbar innebär mer exponering och bättre reklam.
Och det för oss lite närmare en riktig lön.
Förr eller senare, på nåt sätt, måste vi ju få betalt.
- Tänk inte på pengar. - Det gör jag inte.
Men jag har en sexveckorsbebis som är förbannat girig.
Och därför uppfann Gud dagjobbet.
Hans son fick till och med snickra soffbord i början.
Varenda student i hela USA,
sliter arslet av sig fram till examen. Det är underförstått.
Det här är en skola. Vilken skola betalar sina studenter?
Det känns inte som om du vill ha nåt svar.
Det här är en skola, Bill.
Vi får inte direkt statliga bidrag för att jobba här.
Hur går jobbet med Sonny och Cher, Ralph? Det som jag ordnade?
- Har vi rett ut allt nu? - Vad tror du?
Varför tar du allt så jävla personligt?
- Personligt? - Det är affärer, Goldie.
Inget annat. Det är för fan bara affärer.
- Vart ska du? - Vart ska du?
Till Cassies bord.
Bra, jag med. Vi är kolleger och hon förväntar sig det.
- Det vore oartigt att inte sätta sig. - Hon ser allt.
- Jag håller med. Efter dig. - Efter dig.
- Tja. - Tjena. Kul att se dig.
- Vi är barnbordet, eller hur? - Japp.
Jo, jag ville bara...
- Det tog sin tid. - Det där var värre än Hiroshima.
Tre generationers åskådare lär ju ha svårt att skratta efter det här.
Enda skillnaden från Pearl Harbor är veckodagen.
- Fint att ni var produktiva i bilen. - Komiker drar inte snyfthistorier.
Och rakblad tillåts inte på Cubs matcher.
Man vill skratta på Goldie's, inte dissekera sin själs mörka djup.
- Tack, Sylvia Plath. - Nån sa att jag var modig.
Nån kramade mig och nån hade lymfom.
Om hånskratt räknas, så gjorde du succé.
Kvällens höjdpunkt var när Goldie antydde att Judy Elder,
var måttstocken för kvinnlig humor. Tack!
Skrattar man åt Judy Elder är man 72 eller ser henne gå upp för en trappa.
"Vill ni höra mina fem bästa skämt som nästan handlar lite om sex?"
"Eller 17 judiska ord som låter lätt snuskiga om man verkligen försöker?"
Men jag skulle vilja ligga under de där mjölkjättarna,
när BH:n åker av för att sen dö i den annalkande lavinen.
Sen kan jag skämta om din död och få stående kondoleanser.
Jag tyckte att du var modig.
Du har nåt bra på gång, så fortsätt så här.
Ja, det var... rätt häftigt.
Tack ska ni ha.
Vad sägs om att du spar på krutet till notan?
Lägg av, Bill. Tummeliten och hans lesbiska faster har nåt att säga.
Vem var du i "Vredens druvor"?
Nej, "Vredens druvor" handlade om vita.
Han jobbade nog bara på en druvodling.
Just det. Jag visste att det var nåt med druvor.
- Vad skrattar du åt, stallpojken? - Ursäkta?
Du är väl Goldies nye stallpojke? Jag har så många frågor.
De flesta har sexuella undertoner.
- Var inte så svinig, Edgar. - Jag undrar bara vad som är så kul.
Okej, om du måste veta, så tänkte jag på när jag knullade din mamma.
Har jag berättat om den gången?
Jag knullade din mamma så hårt att din mormor fick orgasm.
Där stod jag, med ballen i din mammas kaffefläck,
och 600 mil bort i Guadalajara ramlade din mormor ihop på bönfältet,
ropade mitt namn och kom så att det flög malar ur hennes skrumpna taco.
Jag såg det inte själv, eftersom jag fortfarande tog din morsa bakifrån,
som åsnan hon brukade knulla inför turister.
Jag var distraherad av hennes skrik om att hon ville ha den i röven,
trots att glidmedlet tog slut för sex timmar sen. Men jag är kreativ,
så jag började mjölka hennes pattar över hela min skidstav,
vilket försåg oss med det nödvändiga glid hon ville ha.
Jag pumpade din morsa så hårt att jag slog ut hennes enda tand,
och fick henne att komma så att det sprutade karameller ur piñatafittan,
och ut över hela jordgolvet i hennes sovrum.
Det var det, Edgar, som jag tyckte var roligt.
Vadå? Jag funderar på om jag ska spöa skiten ur honom,
eller köpa en milkshake som vi kan dela på.
Han knullade sönder din morsa.
- Vill ni beställa, eller? - Vet du vad?
Jag bjuder de här jävlarna på pommes frites.
Pommes frites till alla.
Hej. Jag glömde nog plånboken i köket.
Varför blir inte jag rapad i mysbelysning?
Elen är avstängd.
Är det sant?
Efter bara två påminnelser?
Den tredje kanske ligger i högen där.
Jag har tänkt gå igenom den. Jag vill bara skjuta upp det lite till.
Förlåt, Bets. Jag ska lösa det.
Jag kan börja jobba som sekreterare igen. Han kan sova vid skrivbordet.
- Vill du följa med mamma till jobbet? - Nej, vi är väl ingen Dickens-roman.
Hur mycket tror du att vi behöver?
- 40 dollar till i veckan. - 50 om vi vill äta kött.
Jag ber Roger om lite fler timmar på lagret.
Du har en ängels tålamod, vet du det?
Sully. Ta hand om oss, okej?
Varför är det så jävla gott med räkor? Det är bara så.
Hur kunde jag?
Nu är det kört. Jag är svartlistad för att ha käkat räkor.
Jag är passé.
Räkor?
Du är jätteduktig. Gå ner igen.
- Maggie? Du är väl mexikan? - Min mamma är asiatisk.
- Men du är väl halvstäderska? - Pappa är från Filippinerna.
Värdelöst. Tur att du är halvguling, annars skulle vi inte kunna prata.
- Du gör mig illa till mods. - Det var han, inte jag.
Det är smart. Dockan är rasisten.
En jude och en lantis går in i en affär...
- Snattat? - Man kan inte leva på Rice-A-Roni.
- Det är 30 grader ute. - Vi vet. Korven är nog genomstekt.
Förlåt att vi avbröt, Steve. Börja inte om.
Ni kan ju komma och se mig i kväll på The Cellar.
- Nej. - Är det sant?
Får det här svinet The Cellar? Vi har varit här i sex veckor nu!
Vi får knappt uppträda på amatörafton!
Inget ont mot Steve och hans rassedocka, men de är så jävla kassa.
Han suger! Hitler med en död rabbin vore roligare och mindre stötande.
- Ta inte illa upp. - Det är inte jag som bestämmer.
Jo, du sätter ju för fan körschemat!
Okej! Jag tycker att Steves humor speglar vår moderna värld.
- Tack, Arnold. - I motsats till er är jag två komiska röster på uppgång.
Stumpan. Har du varit ihop med en kille som är 100 procent hård och...
Jävla fruktkött.
- Sluta, du har sönder den. - Jag ser inte vädertjejen. - Dumhund!
Du kanske ska köra en sväng, pappa. Allt handlar om bilar här.
- Bensinen är för dyr. - Det är ingen som knackar på, Sparky.
Jag ser ben, jag ser ben!
Titta ut, pappa. Det är 22 grader och smoggigt. Ta det lite lugnt nu.
Hjälp honom, Bill.
Hur kunde hon ge bort min tid till fetknoppen? Det är ju löjligt.
Den såg ut som en liten hjälm. Den är på safari. En liten sköldpadda.
Känner ni igen de här? Det borde ni. Det är era rester från i går kväll.
Vilket slöseri. Varenda ett av de här glasen är ett hål i min ficka.
Att överge ett barn kan jag förstå, men det här är för fan en synd.
Det är slut med fri bar nu. Ni betalar för det ni halvdricker.
Halva priset på de två första, men sen får ni klara er själva.
Har ni klagomål? Ni vet vart de ska.
- Straffar du oss för i går? - Nej, Billy. Det är bara affärer.
Snyggt! Vad är det mest fjutt på? De där förgasarna eller Lyles bånge?
Idiot.
- Mr Spugozi. - Sullivan. Kom in.
- Vad läser ni? - New York Times, ser du väl?
Den seriösa "tuttningen".
Apropå lösa trådar undrar jag om jag kan få lite fler timmar i veckan?
Du är nog den förste som kommer in här och ber om mer jobb,
och inte bara mer pengar.
Jag är redan överbetald. Det enda jag gör är ju att dricka kaffe,
och roar Remi och Lyle med att kalla dem bögar på olika sätt.
- Har du funderat på försäljning? - Försäljning? Varför skulle jag det?
Humor kan vara ett viktigt verktyg där.
David O'Brien har slutat, så hans tjänst är ledig. Intresserad?
- Får jag ändå välja mina egna timmar? - Nej, då blir du anställd på heltid.
Du får 60 dollar extra i veckan, plus provision. Det blir en del resor.
Du får klippa av dig håret och ha slips på jobbet.
Jag vet inte. Jag kör lite på den här svältande konstnärs-grejen.
- Fundera på saken. - Absolut. Tack.
- Hur går det med nytillskottet? - Bra. Han skriker, sover och skiter.
Ungar, alltså. De förändrar allt.
Fy fan, vad dåligt.
- Vad är det? - Jag är struken från amatörschemat.
Ja, det var jag. Du ska uppträda på The Cellar i kväll.
Jävlar. I kväll?
Det trodde jag att Goldie hade viskat i ditt öra när ni myste hos henne?
Vad hände egentligen mellan er hemma hos henne?
Jag hjälpte henne med lite praktiska saker och vi åt lunch.
Jag tror säkert att du hjälpte henne med "praktiska saker" och åt "lunch".
Wow. Ska du verkligen välja det skämtet?
Av alla skämt valde du det och tänkte: "Nu får han så han tiger."
- "Den svider." När ska jag köra? - Halv nio, efter buktalaren Steve.
- Vem är det? - Lugn. Du lär gilla honom.
Du är redan skyldig mig 200 dollar, Sull.
Jag skulle göra vad som helst för att byta plats med dig.
Mary vill skicka Donnie till privatskola.
Tredje klass och hon pratar om college.
Vi sov i bilen, för den var svalare än vår rövspringa till lägenhet.
- Det är alltid en snoppmätartävling. - Jag fyller ju år nästa månad.
Mary har redan köpt fint brevpapper och en reservoarpenna åt dig.
- Menar du allvar? - Och lack, så att vi kan skriva brev.
Va? Vilka är vi? Zelda och F. Scott Fitzgerald? Herregud.
Hälsa att jag ser fram emot den där vita peruken till jul.
- Hur mycket behöver du? - 80?
- Hur mycket behöver du egentligen? - 60.
Okej, jag skickar dem i morgon. Men du får inte mer.
Jag älskar dig som en bror, men frugan älskar dig som en svåger.
Du kommer att få ett väldigt fint tackbrev om en och en halv månad.
Ringde du kontakten jag gav dig? Det här håller inte.
Ja, han bygger kulisser på "My Three Sons". Han är ingen höjdare direkt.
- Fanns det inga utsikter alls? - Nej. Inga alls.
- Verkar inte Sparky lite slö? - Han verkar som en 15 år gammal hund.
Ska vi gå till Grauman's Chinese sen?
Du kan jämföra dina händer med Douglas Fairbanks Jr: s.
Nej. Det är makabert. Hela den där trottaren är som en kändismassgrav.
- När åker ni hem till Michigan? - När pappa har mer färg än tröjorna.
Är du trög, Susan? Han vill att vi ska åka härifrån.
Lägenheten är inte stor. Det har gått två veckor. Saknar inte din man dig?
Saknar inte dina anställda din värme?
Du är ju tjatigare än din mamma. Sluta fråga om jobbet! Sluta med det.
Det är första gången jag har frågat om nånting. Gud!
Nu kanske du kan berätta för Bill om din nya, spännande möjlighet.
Han ska börja jobba med kusin Jack.
Han ska starta ett textilföretag och sälja duschdraperier.
- Ska du sluta på GM? - Jag ska inte sälja duschdraperier.
- Fick han sparken? - Det verkade vara ömsesidigt.
- Du har ju jobbat där i 30 år. - 31.
Vadå? Jag styr inte OPEC. De driver upp oljepriserna!
Araberna och japsarna, så klart.
Japsarna vill ha höga bensinpriser och sänka vår bilindustri,
med sina bränslesnåla Hondor och plåtburkar till Corollor.
Herregud, öppna en jäkla tidning. Det är en konspiration.
Vad tråkigt, pappa. Jag visste inte.
Ja, ja. Detroit kommer att repa sig.
De kan inte kväsa vår kvalitet och innovation. Jävla samurajer.
Det är lätt att vara ledsen i Michigan. Det är så grått där.
Din inbjudan kom som på beställning. Pappa behöver komma ut i solen...
Kan vi sluta prata om mig nu?
Judy Elder uppträder i kväll. Jag kan fixa biljetter.
- Du gillar Judy Elder, pappa. - Gör jag?
Ja, du och mamma har ett av hennes partyalbum.
Ja, just det. Men hon är ingen Dionne Warwick.
- Är du buktalaren Steve? - Vad var det som avslöjade mig?
Hur är läget? Adam Proteau. Jag går på efter dig i kväll.
- Gör du? Trevligt att träffas, Adam. Det här är Sam. - Hälsa nu, Sam.
Hejsan, mr Proteau. Trevligt att råkas.
- Var träffades ni? - I Pittsburgh.
Jag fick honom när jag fyllde tolv. Oskiljaktiga sen dess.
- Åh fan? Jag har en kusin där. - Jaså?
- Vad är din grej, då? - Menar du min manick?
Alltså, vad handlar ditt nummer om?
Mest observationshumor om kulturella skillander.
- Har du sett "Apornas planet"? - Ja, den var faktiskt bra.
- Fick du hemlängtan? - Ursäkta?
Tror du fortfarande att din pappa gick ut för att köpa cigg?
- Förlåt. Han är olämplig ibland. - Det var ju du som sa det.
Skriver författaren rollfiguren eller skriver rollfiguren författaren?
Passa dig, Steve. Han ser arg ut.
Svarta är genetiskt sett mer våldsamma än nåt annat däggdjur.
- Det läste jag i en bok om hundar. - Nu får du passa dig jävligt noga.
Det blir svårt att försvara dig om du lever upp till fördomen.
Akta dig, Steve. Han har en pistol. Statistiskt sett!
Hör du! Lägg av, annars kastar jag ut dig!
- De hoppar alltid på dockan. - Vad fan håller du på med?
Jag vägrar gå på efter den rassejäveln.
Det är hans nummer! Dockan är Archie Bunker i "Under samma tak".
Nej, han är bara rasist.
Du förstår visst inte satir.
Rasistisk skit förklädd till humor är inte satir. Han menar det.
Du, Svarta pantern! Du behöver inte uppträda.
Jag skulle förstå. Mina morföräldrar är från Tuskegee.
- Jag vet varför burfågeln sjunger. - Är Goldie här?
Du satte upp hyllor. Du räddade inte hennes liv. Jag stryker honom inte.
Varsågod.
Låter den som om den säger åt mig att dra åt helvete?
- Den har gått över 32 000 mil. - Jag köpte den faktiskt ny.
Den är som mitt fjärde barn, fast den äter dubbelt så mycket.
- Har du tre barn? - I tre olika tidszoner.
- Jag har en nyfödd. - Pojke eller flicka?
Jag vet inte än. Vi har aldrig tagit av blöjan.
- Tre barn, alltså. - Tre vuxna.
Tiden går fort.
Nu ska du säga åt mig att njuta av ögonblicket, va?
Hittills är det bara skrik, bajs och kräks.
Det saknar du när det bara är gnäll, tiggande och skuldbeläggande.
Men alla tre gick på college, så de gör det på ett välformulerat sätt.
Okej, din förgasare läcker bensin.
Den måste vila en stund. Vad imponerande.
- Vad håller din man på med? - Med honom är det "vem", inte "vad".
Men han kommer i alla fall alltid ihåg deras födelsedagar.
Varje år skickar han ett grattiskort med 5 dollar i,
och en bild på den senaste alkisservitrisen som han pippar.
Dina barn måste vara tacksamma för alla dina uppoffringar.
- Lägg av. - Vadå?
Det där är bara skitsnack och det vet du.
Ungarna växte upp utan mamma så att hon kunde bli beundrad av främlingar.
Vi lider inte för konsten. Vi älskar den.
Det är de som älskar oss som får lida.
Han fattar inte. Norman Lear har tre Emmys. Det kallas social satir.
Man kan inte prata med såna där utan en brandslang och en schäfer.
De förstår inte vad jag gör. Jag säger det alla tänker.
Samhällets röst flödar genom mig.
Jazz och syfilisexperiment.
Vi borde ha plockat vår egen jävla bomull.
Jag måste slå en drill. Snygga skor.
Doktorn säger att jag kan vänta mig en hjärtattack.
Jag sa: "Om jag får vänta lika länge på min hjärtattack,
som jag väntade på att få träffa dig, så är det helt okej!"
Varför skrattar alla åt allt som kommer ur en tjockis käft?
Förutom vi, alltså.
Det där kunde ha varit du, men du sålde din själ för en näve räkor.
Indianerna fick mer för Manhattan.
När jag kliver av bussen på morgonen välter den och fattar eld!
Det är sant. Så fet är han. Kom igen, Edgar.
Vi gör det moraliska och spöar skiten ur honom.
Min farbror säger att man kan spöa skiten ur nån, men inte dumheten.
Man brukar ju säga att man får det man förtjänar.
Mamma sa: "Tar det för lång tid kan man alltid kliva på hans glasögon."
- Din morsa låter farlig. - Det är hon. Det är hon.
Jag vill be alla om ursäkt.
Förlåt för alla brandbilar där borta.
Jag brände min BH förra veckan och den står fortfarande i lågor.
Jag var på mammografi häromdagen. De hittade Lindbergh-bebisen.
Ja. Jag sa till läkaren att jag ville amma, och han sa:
"Toppen! Jag tar lunch klockan ett."
Så där drar man ett skämt!
Känner du verkligen henne?
- Judy? - Ja.
Kan du presentera mig för henne sen? Mamma skulle tycka att det vore kul.
Absolut, farsan.
Ursäkta mig. Jag måste gå på toaletten.
Jag vet inte om du märkte det, men jag har 80 "E du helt galen?"
- Pattarna är inte ens så stora. - Ser ni det?
Om jag nånsin blir som hon vill jag att ni dödar mig. Jag skämtar inte.
Skjut mig mellan ögonen, stuva ner mig i en säck och kasta mig i sjön.
Hör du, Cassie. Håll käften, för fan.
Vad kallar man en hund utan ben? Strunt samma, han kommer ändå inte.
- Var fan är han? - Vem?
Mitt nummer! Sam!
Han var i städskrubben och flörtade med en mopp.
Han sa till nån att han tycker jättemycket om dig,
men ville känna andras händer i röven.
Skärp er!
- Erkänn, annars blir det synd om er. - Vem tog honom?
Sam kostade 60 dollar. Det är dyrt dockhantverk!
- Jag skulle ta åt mig äran. - Inte jag. Det är för uppenbart.
Vi har inte din docka.
Utöver "det är kört för dig" kan vi inte tillföra så mycket.
Sa du "dockhantverk"?
Dags för vår näst bäste buktalare Steve Gileski och hans vän Sam Bowie!
- Diskret, va? - Det är din tur, Steve.
- Jag har ju för fan inget nummer! - Och? Han presenterade dig.
Säg åt Fitzy att improvisera. Jag kollar på muggen igen.
Får jag låna den där en stund? Tack så mycket. Skål.
Toppen. Vi har ingen på scen.
Hallå, allihop! Jag heter Steve Gileski och jag är ett rasistsvin.
Tackar. Tackar.
Nej, det är jag som är rasistsvinet Steve Gileski.
Hej och välkomna till "Klart som fan att jag är ett rasistsvin!"
Visst är ni seriösa rasister, båda två?
- Det stämmer, Adam. - Kolossala rasister, Adam. Heja vita.
Perfekt. Okej, rasse nummer ett.
En jude, en mexikan och en neger är på en bar.
Snabbt nu. Vem är den förste du vägrar att servera?
- Negern, Adam. - Varför då?
Ingen särskild anledning. Han är svart och jag har en dotter, typ.
Wow. Hat grundat enbart på hudfärg och fördomar som bygger på rädsla?
- Helt klart. - Det är rätt!
Tävlande nummer ett får tio poäng!
Jag vill nästan krama dig, men du är ett hot mot mig och min livsstil.
Det stämmer. Okej, rasse nummer två.
- En jude, en neger och en spagge. - Det är rätt!
- Ja! - Vänta lite.
- Vad var frågan? - Skit samma. Han är galet rasistisk!
Tio poäng till tävlande nummer två!
- Du gick hem där ute. - Som att ta ett varmt bad bland folk.
Jag sa att det gick bra. Ingen säger att du är Kleopatra. Mer?
Nej. Då blir jag för sömnig.
Du sover för lite.
Du kommer att köra av vägen förr eller senare.
Du måste leva om du ska kunna lämna över din dotter på bröllopet.
Säg det till hennes fästman.
- Kan du göra mig en tjänst? - Ja, vadå?
Ta ledigt i morgon kväll. Umgås med familjen.
- Du får betalt ändå. - Tack, men... det behövs inte.
Jag önskar att jag fick betalt för att se söt ut.
Vad är det?
- Är det så det är? - Hör här.
Det här är inte din publik.
- De skrattade ju. - Vissa, ja.
Och alla köpte två glas i baren.
Du har byggt upp ett varumärke som funkar i Vegas. Var stolt över det.
L.A. har en yngre publik.
Ungdomarna förstår inte dig som jag gör.
De vill ha nåt nytt. De vill ha nästa stora grej.
- "De"? - Ja.
- Jag brukade knuffa dig i poolen. - Som om du lärde mig att simma.
Det här är rätt ställe för mig.
Vill du att jag ska dö i Vegas? Eller i Joliet?
Eller på nån flodbåt som sitter fast vid kajen?
Jag har ingen annan, Goldie. Bara dig.
Antingen stannar jag här... eller också är det slut för mig.
Jag försöker göra dig en tjänst.
Jag ger dig chansen att gå hem med huvudet högt.
Innan du skämmer ut dig.
Handlar allt om affärer för dig?
- Jag trodde att vi var vänner. - Det här är mitt vänskapliga råd.
- Vad fan gör du? - Betalar notan.
Jag möter dig och Susie där ute. Jag tar det här.
Måste du betala? Du är ju anställd.
- Du har semester. - Arbetslös. Det är väl det du menar?
Jag betalar bara notan.
"Semester." Är du nån jävla viktigpetter nu helt plötsligt?
Tror du inte att jag hör din ton?
Du tror att du är nåt.
Jag ska säga dig en sak, Billy.
Jag kan köpa och sälja dig tio gånger om. Glöm aldrig det.
- Vill du betala? Betala, då. - Nej. Varsågod, höjdaren.
Bjud hela baren på sprit.
Varsågod.
Säg om det där.
- Har nån startkablar? - Jag har.
Du är en räddare i nöden.
- Får jag bomma en? - Visst.
- Vem tog hand om dig, då? - Va?
- Dina föräldrar dog ju. - Min morbror.
Jag gillade ditt gig häromkvällen.
Då är du en av få.
- Väntar du på konsensus? - Nej.
Säger man till tio personer att ett barn har dött, så gråter alla.
Drar man ett skämt, så skrattar fyra, fyra är tysta och två fattar inte.
Just nu skulle jag ge allt för de oddsen.
Skrubbsår. De är en del av jobbet.
Kom igen, du är ju tuff.
Om 100 år lyssnar folk fortfarande på Beethoven, imponeras av Michelangelo,
och läser Shakespeare. Men vi?
Skämt och axlar. Det är det enda vi är.
Skämt som folk skrattar åt och axlar som framtida komiker kan stå på.
Åt helvete med eftervärlden.
Man måste flytta fram gränserna.
Man måste trycka ner det i halsen på folk. Det är så man gör avtryck.
Vi är bara ett svagt eko i ett skämt som nån kommer att dra om 100 år.
Tro mig, jag gnäller inte.
Vi får nåt bättre. Vi får stunden.
Vi får här och nu.
- Jag gillade ditt gig också. - Skitsnack.
- Hittade du några kablar? - Ta det lite jävla lugnt.
Toyota-älskande fitta.
Jo, Bill. Om du vill betala notan lovar jag att inte bli förbannad.
Var går gränsen för barnmisshandel? Vid 30?
- Sen är det vanlig misshandel. - Ingen tycker synd om en.
Ingen gullig talesperson.
En gång slog farsan mig för att jag sa att Eisenhower gick som en kvinna.
Sen fick han ett astmaanfall och morsan tog över.
Det riktigt sorgliga var att mamma var demokrat.
- Min pappa slog mig aldrig. - Inte?
- Hur firade ni jul, då? - Han stack när jag var fem.
Fy. Vad hade du gjort för att få honom att sluta älska dig?
- Du kan skatta dig lycklig. - Han gjorde sitt bästa.
Du menar "sitt minsta".
Som om din son inte lär klaga på dig i vår ålder?
Jag tog inga pommes. Jag sparar till terapin.
Smart. Pappa älskar pommes.
Kom igen, Bill. Det måste finnas nåt som din pappa har gjort rätt.
Han slog oss inte på söndagar, för det är Guds dag.
Okej. Vi gick aldrig hungriga. Och vi hade alltid tak över huvudet.
- Precis så. Man gör sitt bästa. - Ja.
Det är det enda din unge kan hoppas på.
- Ville du träffa mig? - Kom in. Stäng dörren.
Jag är hemskt ledsen, men Edgar Martinez jobbar inte här längre.
Men Manny Martinez får uppträda här när han vill.
- Vem är Manny? - Det är du.
- Du ska byta namn. - Va? Varför?
Vadå "varför"? Det låter roligare. Säg det. Manny Martinez.
Allvarligt? Manny Martinez.
- Igen. - Manny Martinez.
- Hör du? Det ligger bra i munnen.
Edgar och jag kom inte överens. Han var rastlös. Men Manny?
Han har en ljus framtid.
Nu ska du gå till Teddy och säga att Manny Martinez,
tidigare känd som Edgar Martinez, inte längre uppträder hos honom.
När han frågar varför du bytte namn säger du att du inte gjorde det.
Det gjorde jag. Ge ditt schema till Arnie. Du får vilken tid du vill.
Tack.
- Manny? - Ja.
Visst låter det bra?
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com